Fluor
Fluor (F) styrker tænder, knogler, hud, hår og bindevæv.
Fluor (F) styrker tænder, knogler, hud, hår og bindevæv.
Bor (B) medvirker i opbygning og vedligeholdelse af knogler.
Zink findes i alle celler og er en af de mest kendte antioxidanter. Kroppen indeholder 1,5-3 gram zink, og størsteparten findes i sædvæsken, de røde og hvide blodlegemer, i kirtler, i mellemøret samt i knogler, hud og muskler. En gennemsnitskost giver kun cirka halvdelen af anbefalet dagsdosis, ca. 8 mg mod de anbefalede 15-20 mg. Udskillelsen af zink øges ved psykisk stress, stærk svedafsondring, skællende hudsygdomme, sukkersyge og visse nyrelidelser. Vanddrivende medicin og behandling med kortisonpræparater og visse gigtmediciner øger ligeledes udskillelsen af zink.
Silicium kaldes også for kisel. Kroppen indeholder 1-3 gram silicium, som optages i tarmen, og hvorfra eventuelt overskud udskilles. Silicium minder om kulstof og findes overalt i naturen. Kroppen udnytter organisk silicium bedre end uorganisk silicium. Silicium er forudsætning for normal knoglevækst. Sporstoffet styrker hud, hår, negle og slimhinder, og det holder bindevævet elastisk. Silicium virker styrkende på slimhinder og heler sår f.eks. i tarmsystemet. Silicium styrker tillige blodkar og forhindrer gennemtrængning af det farlige LDL-kolesterol.
Mangan er et livsvigtigt spormineral og indgår sammen med kobber og zink i et vigtigt arbejde med at styre de mange frie iltradikaler, som kroppen selv producerer, men som også bombarderer vores celler med udefrakommende forurening og giftstoffer fra tobak, alkohol, junkfood og mad, som er branket eller indeholder hærdet fedt. Kroppen indeholder 10-20 mg, som hovedsagelig findes i knogler, indre organer, bindevæv, skjoldbruskkirtel, hypofyse og tænder. Mangan findes også i alle cellekerner og i cellernes åndingssystem, mitochondrierne.
Kobber er et livsnødvendigt spormineral. Et voksent menneske indeholder 60-125 mg kobber, som fortrinsvis findes i muskler, lever og hjerne. Kobber optages i mavesæk og tyndtarm og udskilles via galde og afføring. Kobber har betydning for optagelse af jern og B12. En lang række mineraler skal være til stede, for at kobber optages korrekt. Kobber indgår i en række enzymer og antistoffer, særligt i de enzymer, hvori også zink indgår. Enzymer beskytter cellerne mod ødelæggelse af frie iltradikaler.
Jern er det vigtigste spormineral for mennesket. Kroppen indeholder 4-6 gram jern og udgør ca. 65 % af hæmoglobinmolekylet i de røde blodlegemer. 1 liter blod indeholder cirka 500 mg jern. 1000 mg C-vitamin om dagen forbedrer jernoptagelsen op til 1000 gange. Hæmojern fra kød optages bedre end jern fra planter, medmindre, der er tale om et aminokeleret jerntilskud. Uorganisk jern må frarådes, da det giver bivirkninger og optages dårligt. Mange kvinder i menstruationsalderen og ældre mennesker mangler jern. Jerndepoterne hos mænd vokser fire gange hurtigere end hos kvinder.
Disse vitaminers forebyggende egenskaber har ikke været benyttet nok til forebyggelse af alvorlige sygdomme.
E-vitamin gør blodet mere letflydende og har stor betydning for kredsløb og hjerte. Vitaminet er en meget vigtig antioxidant, særligt sammen med selen. Medvirker ved reparation af celler. Kræftforebyggende effekt. Fakta om E-vitamin
Tidligere var biotin, folinsyre, cholin og inositol en del af B-vitamin-gruppen. I dag kender man de enkelte stoffer bedre, og de er nu fjernet fra gruppen og omtales her separat. Biotin Blev tidligere kaldt B8-vitamin og H-vitamin. Biotin er et meget aktivt co-enzym, som har betydning for omsætning af næringsstoffer. Det dannes i en 100 % sund tarmflora. Biotin ødelægges ved kogning og anden kraftig forarbejdning af maden. Ældre mennesker og sportsfolk har ofte et lavere indhold af biotin i blodet.